Implantologija je grana stomatologije koje se bavi ugradnjom zubnih implantata. Zubni implant je strano telo koje se ugrađuje u vilicu i nakon određenog vremena stvara č vrstu vezu za kosti. Najčešće je od titanijuma i koristi se u stomatologiji za nošenje nadoknade jednog ili više zuba kako bi se zamenili izgubljeni pojedini zubi, ili grupe zuba.
Praktično svi dentalni implantati koji se danas koriste jesu tipa endoosealnih implantata tj. veoma su slični pravom korenu zuba, jer poseduju oblik korena i postavljaju se u kost. Vilična kost prihvata titanijumski implantat i tada dolazi do oseointegracije odnosno koštane integracije koja se odnosi na spajanje površine implantata sa okolnom kosti.
Dentalni implantati se zatim sjedinjuju za kosti i koriste se kao podrška brojnim zubnim nadoknadama, uključujući krunice, mostove na implantatima, i proteze. Takođe, mogu se koristiti i kao oslonac za ortodontsko pomeranje zuba. Implantati su najbolje i najracionalnije rešenje kod gubitka zuba. Implantati pružaju osećaj prirodnih zuba i izgledaju prirodno i u potpunosti se uklapaju u vilicu sa preostalim prirodnim zubima.
![](https://mvmdental.net/wp-content/uploads/2020/06/Mask-group-11.png)
![](https://mvmdental.net/wp-content/uploads/2020/06/I2.png)
Uspešnost zubnih implantata – kliničke studije potvrđuju da je uspešnost postavljanja implantata od 90% -100% na 10 godina.
Taj mali procenat neuspešnosti nastaje obično odmah po ugradnji, usled različitih faktora.
Ukoliko se pacijent pridržava saveta koje mu je stomatolog dao i održava adekvatnu oralnu higijenu, jednom dobro integrisan implantat ima odličnu prognozu.
Zubni implantat se sastoji iz tri celine:
1. Titanijumskog veštačkog korena koji se ubacuje u zubnu kost
2. Nadogradnje koje se ušrafljuje u titanijumski koren
3. Krunice koja se postavlja na nadogradnju.
Procedura za postavljanje implantata je jednostavna. Na početku, osim pregleda u ordinaciji, potrebno je uraditi 3D rendgen snimak kako bi se utvrdilo da li ima dovoljno koštane mase u vilici. Ako nema, pre implantacije vrši se ugradnja veštačke kosti. Nakon toga, pristupa se ugradnji zubnih implantata nakon čega se čeka dva do tri meseca, dok se implantat potpuno ne integriše u kost. Ovaj period može biti i duži u zavisnosti od stanja zubne kosti, jačine zagrižaja i slično. Tek nakon ovog vremenskog perioda implantati mogu da se opterećuju adekvatnim zubnim nadogradnjama (krunicama, mostovima ili protezama).